Hei.
Hei!
Unnskyld! Unnskyld!!
Det er i orden. Jeg skal ikke gjøre deg noe.
- Hva vil du? - Jeg trodde du var...
Hva?
Jeg vet ikke.
Hjelp! Hjelp!
Stans!
Hva? Hva?
Det er i orden.
Det er i orden. Ta det rolig. Alt kommer til å gå bra.
Hva var det der inne?
Bare gi meg et sekund til å finne ut av ting.
-Hvorfor var du redd for det rommet? -Gi meg et sekund, sa jeg.
Hvor mange mennesker er det i denne dingsen?
Vi kan ikke drive å klatre omkring her inne.
Hvorfor ikke?
Det er feller.
Hva mener du med feller?
Døds feller.
Jeg kikket inn i et rom der nede. Noe kappet nesten hodet av meg.
Milde Moses.
Går det bra?
Herr...Worth!
Ikke vær redd.
Jeg slo hodet mitt.
La meg ta en titt på det. Det er i orden. Jeg er lege.
Det ser ikke så verst ut.
Hva i helvete gjør du?
Hei gamle mann, hørte du hva jeg sa?
Bevegelsesdetektorer. Integrert i veggene. Vanskelige å se.
Å Gud, å Gud.
Vent litt. Ta det rolig et øyeblikk.
Husker noen hvordan de kom hit?
Piroger. Jeg spiste middag. Piroger med ost og poteter. Jeg gikk tom -
- for rømme, og så gikk jeg til kjøleskapet, og så vet jeg ikke mer.
Du? Leaven?
Jeg gikk og la meg...
Hva med deg?
Jeg har nettopp våknet her.
Midt på natten. Akkurat som Chile. De kom alltid inn midt på natten.
Hvem?
Bare myndighetene kunne bygget noe så stygt.
Det er ikke myndighetene.
- Hva er det da, da? - Jeg vet ikke.
Romvesener...
Vær så snill. Vi er skremt nok som vi er. La oss utelukke romvesener -
- for øyeblikket, og konsentrere oss om det vi vet.
Moren min kommer til å tørne.
Rennes?
Jeg vil bare ikke være der. De kommer til å tørne.
Hva tror du, Rennes?
Vi finner ikke ut av en dritt så lenge vi sitter stille.
Jeg går etter en rett linje til jeg finner slutten på den.
Jeg er tilbøyelig til å være enig.
- Skulle vi ikke vente her? - På hva?
For å se om noen kommer.
Ingen kommer til å komme.
Hør. Det er en vei inn hit, så det må finnes en vei ut. Vi kan unngå -
- fellene ved å bruke støvelen.
Holloway, var det? Hva tror du? Ser vi etter en utgang?
OK.
Hva med deg?
Det kan ikke være så enkelt.
Det blir ikke så enkelt. Se deg rundt. Ta en grundig kikk.
Fordi jeg har en følelse av at den kikker på oss.
Jeg vil bare våkne.
Leaven. Vi kan klare dette.
Vi må bare være rolige og arbeide sammen som et lag. Det kommer til -
- å være mange som leter etter oss på utsiden. Jeg er purk, ikke sant?
Er du purk?
Ja. Jeg skal klare å få dere ut herfra, det lover jeg. Dere må -
- stå sammen med meg.
OK.
Støvelen.
Klar bane.
Det hørtes nærmere ut.
Det er mekanisk. Det kommer med regulære intervaller.
Kanskje det er ventilasjonssystemet.
Ingen ventiler.
Ikke rart jeg koker.
Hva er det?
-Serienumre? -Romnumre. Forskjellige for hvert rom.
Flott. Det er bare 566 400 000 ulike rom i denne greia.
Best at det ikke er slik. Vi har omtrent tre dager uten mat og vann -
- før vi blir for svake til å forflytte oss.
De må gi oss mat, må de ikke?
Holloway.
Vi har varme, stress, fysiske anstrengelser som dehydrering, -
- hodepine, svimmelhet, dårlig orienteringsevne, forvirrede -
- mentale prosesser, som gjør at kroppen bryter ned sitt eget vev.
Sug på den.
Holder spyttet i gang.
Hva?
-Luften kjennes tørr ut der inne. -Felle?
Molekylær kjemisk sensor.
Hvorfor utløste ikke støvelen den?
Støvelen er ikke levende. Merker hydrogensulfid utskilt fra huden.
Hva kommer det av at du vet så mye om sensorer, Renz?
Renn. Ikke Renz. Det er fransk.
Fint, du er fransk. Jeg spør -
- sensoreksperten Renn!
Jeg nekter å tro det. Denne fyren er Wren!
Hvem?
Wren. Fuglen fra Attica. Stakk av fra seks store fengsler.
Syv.
Du tuller, ikke sant?
Du kan få oss ut. Kanskje.
En rømningsekspert.
Ja. Jeg er Harry helvetes Houdini!
Jeg har halt dere med så langt fordi jeg trenger støvlene deres!
Om dere ikke skjerper dere, er jeg borte før dere får sukk for dere.
Ikke mere prat, ikke flere gjetninger. Ikke engang tenk -
- på noe som ikke er rett foran dere. Det er den sanne utfordringen.
Dere må redde dere selv fra dere selv.
Merde.
Få ham ut!
Gode Gud!
Så den var elektrokjemisk, eller noe. Og han merket den ikke.
Wren. Supert. Jævlig bra.
På tide å revurdere stedet.
Jeg har gått over det omigjen og omigjen. Hvorfor skulle de ville -
- kaste uskyldige mennesker inn hit? Skal vi straffes?
Jeg har aldri gjort noe som gjør at jeg fortjener dette.
Glem det der. Du kan ikke se helheten herfra, så ikke prøv.
Hold hodet kaldt og tenk enkelt. Bare se på det som er foran dere.
Det var det han sa.
Begynn med oss. Vi har en rømningsekspert og en purk.
Det må være en årsak til det.
Du er lege, Holloway. Det gir deg en funksjon, en årsak, ikke sant?
Nei, jeg tenker bare "hvorfor meg og ikke en av de 10 mill. legene der ute!
Hva gjør du, Leaven?
Ingenting. Jeg går bare på skolen. Er sammen med vennene mine.
-Og ellers? -Det er ikke mer.
Foreldrene mine er disse folka.
Jeg bor hos dem. Jeg er kjedelig.
Vi må stille store spørsmål. Hva vil den? Hva tenker den?
En borte, fire igjen.
Hvorfor forteller du oss ikke hva målet ditt er, Worth?
Ofte lurt på det selv.
Jeg er bare en type.
Arbeider på et kontor, gjør kontorgreier. Jeg struttet -
- ikke av joie de vivre før jeg kom hit. Livet er stort sett kjipt.
Jeg kan ikke fordra den innstillingen.
Fordi han har rett.
Hva er ditt mål, Quentin?
Barn. Tre stykker. Jeg har ikke slått meg til ro ennå.
Og jeg skal ut herfra, samme hva. Der kommer styrken min fra.
Dere finner deres hvor enn dere har det. Hva lever du for, Worth?
Har du ikke en kone eller en kjæreste, eller noe?
Nei, men jeg har en ganske bra samling med pornografi.
Stilig. Jeg har ingen jeg heller, men jeg gir ikke opp. Jeg er sint.
De kom inn i hjemmene våre, og kledde av oss alt.
De tok ringene mine, de tok ametysten min.
Jeg vil vite hvem som er ansvarlige.
Leaven. Brillene dine? Trenger du dem ikke?
Det er lesebriller.
De tok smykkene hennes, men de må ha satt disse på deg.
Hvis ingenting er tilfeldig, hvorfor er de her?
Leaven. Hva gjør du på skolen?
Matte?
- Hva kan dette bety? - Hysj.
149.
Primtall.
Jeg skjønner ikke at jeg ikke har sett det før.
Sett hva?
Hvis noen av tallene er primtall, er rommet en felle. OK. 645.
Det er ikke et primtall. 372, nei. 649...
11 x 59 er ikke er primtall heller.
Så det rommet er trygt.
Vent, vent. Hvordan kan du si det basert på en primtall-felle.
Det gjør jeg ikke. Forbrenningsovn- greia var primtall, 083.
Den molekylære saken var 137, syrerommet hadde 149.
- Husker du alt det i hodet? - Jeg har lett for det.
Leaven, du nydelige hjerne! Støvel.
OK, unna vei.
Hjerne foran skjønnhet.
Trygt, liksom. Haha, primtall. Primtall! Primtall!
Primtall. Primtall.
Hvor lenge har vi vært her?
Ni eller ti timer.
Hvordan vet du det?
Klokken fem-skyggen. Det siste jeg husker er at jeg barberte meg.
Jeg antar at jeg gikk glipp av frokost eller lunch.
Ikke v ær redd. Jeg rekker hjem til middag.
Hvis vi kommer oss ut, skal jeg lage middag til de g.
Du har en avtale.
Jeg må ha en røyk! Jeg hadde plukket opp en sneip fra fortauet!
Hent deg inn litt, Holloway. Kom igjen, vi forflytter oss.
OK, du har rett. Jeg sluttet å røyke for mange år siden.
Jeg trenger bare å ha noe å gjøre.
Snakk, da. Hold en samtale. Hva slags lege var du, forresten?
Den frie sorten. Ok, bla bla. Kom og hjelp meg. Fortell meg -
- om snørrungene dine.
Greit. Vi har tre gutter. Ni, syv og fem.
Gode Gud. Stakkars kvinne, jeg hadde aldri overlevet det.
Vel, det gjorde hun ikke heller. Hun er ikke død, vi er separert.
Jeg beklager. Jeg er ikke flink til å småprate.
Disse sifrene er ikke primtall.
OK, klar bane.
Unnskyld meg. Beklager.
Du kunne prøvd å hjelpe meg, kamerat.
Nei, det vil jeg ikke.
Dette er en felle også.
Må vi tråkke baklengs?
Ikke ennå.
Å, nei.
Les hø yt for meg.
- Er du garderobestativet hans? - Vær så snill...
Den sitter fast.
Pass på.
Dette rommet er grønt.
Holloway?
Heisan.
Dette rommet er grønt.
Ja, det er det.
Jeg vil tilbake til det blå rommet.
Hva er det? Sjokk, eller?
Jeg tror han er mentalt tilbakestående.
Jeg liker det blå rommet.
Milde Jesus.
Han brakk nesten nakken min.
Er du der helt alene? Vil du holde hånden min, skatt?
Smør først, så honning, Kazan.
Hvordan overlevde han?
Jeg vil tilbake til det blå rommet.
Det er flere blå rom. Vi finner snart et til deg.
Dette er helt bisarr.
Bekymre deg om sifrene dine du, da.
Fortsett. Jeg skal passe på ham.
Trygt. Tydeligvis, siden han nesten falt oppå hodet mitt.
Skal vi gå en tur? Kazan? Har du lyst til å gå en tur?
Quentin?
Ikke la ham klatre med det første.
Holloway...
Hol-lo-way.
Kan de ha fraktet oss helt til New Mexico?
Hva snakker du om, Holloway?
Jeg snakker om hvor man gjemmer noe så stort.
Han duger i alle fall til noe.
Beklager å måtte ryste deg i grunnvollene, Quentin, men har -
- du ingen anelse om hva skattekronene går til?
Fastlegeordningen?
Bare et militært industrikompleks kan ha råd til å bygge noe slikt.
Militært industrikompleks? Sett et slikt? Det er ikke så komplekst.
Hvordan kan du vite det, med tanke på hvor du kommer fra?
Hvem tror du det bestående er? Det er bare typer som meg.
Større skrivebord, men ikke jobber. De konspirerer ikke, de kjøper -
- seg båter. Nei. Dette stedet er..
Husker dere Scaramanga? Skurken i "Mannen med den gyldne pistol"?
Ja.
Dette er moroa til en rik psyko.
Er det det du tror?
Klart.
Du er purk. Teorien om den ene kulen. Rett på sak.
-Gass! -Tilbake, Holloway!
Det er i orden. Jeg svelget bare knappen min.
Jeg hater dette.
Gutten din har et anfall der inne.
Som tvangs foring uten kaffe!
- Hun trenger en pause. - Hun kan klare det.
- De ser ikke ut som primtall. - Er det dette du kan, Worth?
For hva det er verdt.
Vel?
Vel, han har rett. Ikke primtall.
Stopp! Foran deg!
Hva er det?
Hold kjeft!
Jeg vet ikke hva som skjedde. Det var ikke primtall.
Stå stille, Quentin.
Kutt ut det bråket!
Worth!
Sett igjen støvlene.
Lukk den jævla døra!
Jeg hadde det på følelsen med den jævla typen!
Han visste om fella.
Men disse sifrene er ikke primtall!
Så slo tallsystemet ditt feil. Men det visste han.
Visste hva? Hvordan kunne han det?
Du er paranoid.
Det eneste han har gjort hittil er å sparke oss når vi ligger nede!
OK, han har en dårlig innstilling. Gjør det ham til en spion?
Stol på meg nå. Det er jobben min å lese folk med røntgenøyne.
Han liker ikke røde rom.
Hva skjedde?
- Du så det. - Quentin!
Sifrene er altså mer kompliserte enn jeg trodde først.
Kanskje de ikke betyr noe som helst.
Nei. Det betyr at de er mer innviklet. Det har fungert -
- inntil nå, ikke sant? Jeg trenger bare litt mer tid.
Vi trenger hvile uansett.
Like greit. Det er ikke stort annet vi kan gjøre likevel.
Sier de deg noe?
Det er ikke tarotkort. Har du begrep om hvor mange variabler -
- jeg må ta med i beregningen før jeg kan dechiffrere tall på -
- denne størrelsen? De gir seg ikke selv, umiddelbart.
De er som mennesker.
Æsj.
Ikke her, søten. Hjørnet.
Han tisser jo bare!
Herrejesus.
Fabelaktig. Nå oser det skikkelig her.
Du synes dette er morsomt, hva?
Hva er det jævla problemet ditt?
Til og med Holloway klarer seg bedre enn deg. Pell deg over -
- dit og hjelp henne med ham. Det er din oppgave, barnevakten.
Jawohl, Kommandant.
Noen må ta ansvar her.
Og den noen er nødt til å være deg.
Ikke alle av oss kan nyte luksusen av å agere nihilist.
Ikke alle av oss er innbilske nok til å spille helt.
Der er en livsvilje. Alle har den, Worth. Til og med du. Særlig deg, -
- gjemt bak den kyniske fasaden.
En vilje til å leve. Det er den varme, koselige følelsen innvendig.
Takk, Quentin. Jeg er et nytt menneske.
Stakkars Worth, "Ingen er glad i meg!" Hvis du er så hårsår, -
- hvorfor har du vært med så lenge?
Hvorfor har du ikke bare lagt deg ned og dødd?
Gjør det. Vis at du har ryggrad. Hopp inn i sushimaskinen. Vær mann!
Tenkte meg det...
Faen ta deg, Quentin! Jeg vil ikke dø. Jeg er bare realistisk.
Ville de tatt seg bry med å bygge denne greia om vi bare hadde kunnet gå ut?
Tror du de hadde lagt igjen spor og latt oss drive på så lenge hvis -
- det ikke fantes en vei ut? - Tror du vi betyr noe? Nei!
Få oss ut av din smerte så vi kan fortsette med å komme oss ut herfra.
- Dere kommer ikke ut herfra. - Jo, det gjør vi.
- Nei, det gjør dere ikke. - Jo, det gjør vi!
Det finnes ingen vei ut herfra!
Fikk deg!
Hvordan vet du det?
Svar på spørsmålet, Worth.
Gud.
Hvem er du?
Jeg er giften.
Jeg designet det ytre skallet.
- Hva for noe? - Skallet. Sarkofagen.
Bygget du denne greia?
Ikke denne delen. Eksteriøret. Jeg vet ingenting om sifrene eller -
- noe annet her inne. Jeg fikk kontrakt på å tegne et hult skall.
En kube.
En kube? Hvorfor sa du ingenting?
Herregud, Worth, du visste hva det var.
Nei.
Worth. Du lyver.
Ikke fra begynnelsen av.
Hvem står bak?
Jeg vet ikke.
Hvem ansatte deg?
Jeg spurte ikke. Jeg forlot ikke engang kontoret mitt. Jeg snakket -
- i tele fonen med noen, andre karer som meg, spesialister, som -
- arbeidet på små detaljer. Ingen visste hva det var.
Ingen brød seg.
Drittprat. Du visste det hele tida. Se på ham. Han er inne i dette -
- til opp over øra.
Nei, Quentin. Det er slik de holder seg skjult. Du holder alle fra -
- hverandre slik at den venstre hånden ikke aner hva den hø yre gjør.
Hjernen kommer aldri ut i åpent lende.
Hvilken hjerne?
Det er samme maskineri, ikke sant? Pentagon, multinasjonale selskaper -
- og politiet. Du gjør en liten jobb, bygger en dings i Saskatoon -
- og i neste øyeblikk er den to mil under ørkenen, som en essensiell -
- komponent i en dødsmaskin.
Jeg hadde rett. I hele mitt liv visste jeg det. Jeg sa det til -
- deg, Quentin. Ingen kommer til å kalle meg paranoid igjen.
Vi må ut herfra og sprenge lokket av denne greia.
Du skjønner ingenting, Holloway.
Så hjelp meg, vær så snill. Jeg må vite det.
Dette er kanskje ikke så lett for deg å forstå, men det er ingen -
- sammensvergelse. Ingen styrer. Det er en hodeløs tabbeoperasjon -
- som opererer i illusjonen av en mesterplan. Fatter du?
Storebror ser deg ikke!
Hva slags forklaring er det?
Det er den beste du kan få. Jeg har kikket, og den eneste -
- konklusjonen jeg har er at det er ingen der oppe.
Noen må ha sagt ja til denne greia.
Hvilken greie? Det er bare vi som vet hva den er.
- Vi aner ikke hva den er! - Vi vet mer enn noen andre.
Noen kan ha visst noen før de dro, fikk sparken, ble nedstemt eller -
- at de solgte den.
Dette stedet kan ha hatt et formål, og noe gikk galt -
- i kommunikasjonen. Eller noen gjorde en tabbe. Et uhell.
Et glemt offentlig arbeidsprosjekt. Tror dere noen vil stille spørsmål?
Alt de vil ha er ren samvittighet og en fet lønnsslipp. Jeg hadde -
- rolige dager da jeg jobbet med denne. Det var en flott jobb.
Hvorfor ha folk i den?
Fordi den er her. Du må bruke den, eller innrømme at den er meningsløs.
Men den er meningsløs!
Quentin. Det er poenget mitt.
Hva har vi kommet til? Det er mye verre enn jeg hadde trodd.
Ikke egentlig. Bare mer patetisk.
Du gjør meg kvalm, Worth.
Jeg gjør meg selv kvalm også. Vi er begge en del av et system.
Jeg tegner en boks, du patruljerer.
Det er som du sa, Quentin, hold hodet kaldt og klart, bare se -
- på det som er foran deg. Ingen har lyst til å se helheten.
Livet er for komplisert. Vi er her fordi den er ute av kontroll.
Det er slik vi ødelegger verden?
Har du sniffet lim hele livet? Jeg har hatt skyldfølelse for -
- verden siden jeg var syv! Gud, hvis du trenger noen å legge -
- skylden på, bare kast en stein!
Nå kjenner jeg meg bedre.
Det er derfor du ble hos oss. For å bekjenne.
Ser du fremdeles etter noen du kan arrestere, Quentin?
Quentin! Stans! Stans!
Vi trenger ham.
Til hva?
Har du blitt fullstendig gal?
Han er den eneste som vet noe om dette stedet.
Worth.
Hei.
- Så der er det ytre skallet. - Ja.
Og det er en kube, ikke sant? Slik?
Jeg antar det.
Finnes det noen dører?
- Det finnes en dør. - Hvor?
Der hvor dørmannen satte den.
Seks muligheter, og den er forseglet fra utsiden.
Og hva er dimensjonene på det ytre skallet?
50 kvadratmeter.
Får jeg?
Kom igjen, søta, skli hit.
14 x 14 x 14.
Den indre kuben ligger ikke helt inntil skallet. Det er et mellomrom.
- En kube? - Jeg vet ikke. Det lyder fornuftig.
Ok. Den største kuben kan være er 26 rom hø y, 26 rom på tvers, og -
- det blir 17.576 rom.
17.576 rom? Jeg blir uvel.
Descartes! Leaven, du er et geni!
Hva?
Cartesianske koordinater. Selvsagt! Kodede, cartesianske koordinater.
De brukes i geometrien for å finne punkter på en 3-dimensjonal gra fe.
Snakk engelsk, langsomt.
Bon jour? Disse sifrene er markører, en nøkkel til et rutenett.
Som lengde- og breddegrader på et kart. Tallene sier oss hvor vi er i kuben.
Så hvor er vi?
Det fungerer. OK. Alt jeg må gjøre er å legge sammen tallene.
X-koordinatet er 19, Y er 26 rom, så det plasserer oss -
- syv rom fra kanten.
Javel, la oss dra.
Av ren nysgjerrighet, og ikke slå meg igjen, men hva har du tenkt -
- å gjøre når du kommer dit?
- Kanskje vi kan få opp døra. - Feil...!
Vi trenger å finne ut hvordan vi kan unngå alle fellene.
Jeg jobber med det, Holloway. Jeg ser etter praktiske løsninger.
Du har ikke funnet noen hittil!
Vi minsker risikoen med sifrene og støvelen. Worth går inn først.
Nei, det gjør han ikke, Quentin. Vi bytter på.
Slapp av.
Plass til to her?
Hva er i veien?
Koordinatene. 14, 27, 14.
Hva med dem?
De gir ingen mening. Antatt at kuben er 26 rom på tvers, så -
- kan det ikke finnes et koordinat som er større enn 26. Hvis dette -
- var riktig, så hadde vi vært utenfor kuben.
Nei, ikke utsiden av kuben.
Det betyr vel at vi ikke skal spise middag.
Felle. Felle. Felle. Felle!
Lydaktivert.
Bø!
Nydelig.
Hvorfor ble den ikke aktivert av lyden av døren som åpnet seg?
Må være innstilt slik at den ignorerer den.
Det var det? Kanten er omringet av feller.
Jeg tror vi får gå baklengs og forsøke noe annet.
Hvem vet hvor mange tilbaketog vi må foreta.
- Jeg foreslår at vi krysser merra. - Åh, javel.
Hvor mange støvler har vi igjen?
Ta dem av. Vi vet hvordan det virker.
- Vi må bare være stille. - Det er faen meg ganske stille.
Jeg er glad du er her, Worth, for du er nestemann.
- Og han blir ikke med. - Klart han gjør.
- Aldri. - Vi etterlater ham ikke.
Han er uberegnelig. Når vi kommer til kanten henter vi ham.
Han kommer til å få en av oss drept her. Har jeg ikke rett?
Skam deg. Se på deg selv! Hva har det blitt av deg?
De kan godt ha tatt våre liv, men vi er fortsatt mennesker.
Det er alt vi har igjen.
Vi kommer tilbake etter ham.
Det er løgn, og det vet du.
Han kommer til å være stille.
Hva gjør du?
Jeg venter på ham. Gå ut du, jeg blir her.
- Din jævla kødd! - Ålreit, det holder.
- Han er en felle! - Slipp ham med en gang!
Jungelens lov, Holloway. Han er en fare for flokken.
Slipp ham, din nazi!
Hva kalte du meg?
Quentin. Slipp den uskyldige guttungen.
Hør på meg, kvinne. Hver dag feier jeg opp etter deg.
Den eneste grunnen til at du eksisterer er at jeg beholder deg.
Jeg kjenner typen din. Ingen barn, ingen mann som knuller deg -
- slik at du går omkring og er rasende og stikker nesa di opp i ræva på -
- andre, og snuser på sakene deres. Du kom for sent til båten, Holloway.
Du er helt uttørket der nede, hva? Det er ditt jævla problem.
Hvordan våger du! Du kjenner henne ikke! Ingen kjenner hverandre her!
- Å, men det gjør jeg. - Nei, det gjør du ikke.
Ikke rart kona di forlot deg.
Alt det innestengte raseriet. Og sans for unge piker.
Gud hjelpe deg, Quentin. Slo du ungene dine, også?
Er noen andre enn meg interessert i hva som er bak den døren?
Åpne den.
Dør nr. seks. Nett nr. to? Dør nr. to.
Lukk opp den jævla tingesten.
Solstrålen vår.
Natt.
Min gamle venn, skallet.
Det er der. God morgen!
Hold fast i meg.
Jeg ser ikke en dritt.
Ingenting å holde seg fast i.
Vi må prøve.
Kanskje døren er der borte.
Noen må slenge seg bort dit og ta en titt.
Slenge?
Vi lager et rep av klær.
Av med det. Jeg binder det rundt meg selv.
Så det gjør du! Du veier liksom 250 kg. Det ryker etter 2 sekunder.
Jeg er den letteste.
Glem det.
Jeg gjør det.
Jeg gjør det, Holloway.
Hun har rett, du er for tung. Jeg er lettest etter Leaven.
Uansett er det min tur.
Hvor lenge har du visst at folk ble plassert her?
Et par måneder.
Det er ikke lenge, hvis du tar hele livet i betraktning.
Det gjør jeg.
Du åpnet øynene mine, Worth, det er da noe.
David.
Helen.
Du er virkelig en Helen.
Det er så langt det rekker!
Det er ingenting her nede. Hold fast. Jeg prøver der borte!
Jeg prøver igjen!
- En gang til! - Fort deg, du begynner å bli tung!
-Hva faen er det som skjer? -Kom opp hit nå!
-Quentin! -Har du henne?
Hva skjer?
Gikk det bra, Quentin?
Hun...glapp.
Holloway?
Kutt ut, Kazan.
Kan du være så snill å holde opp med det der?
- Leaven! Vær sterk, kjære! - Ikke snakk til meg.
Vi må ned til bunnen.
Det blir lettere å komme til skallet derfra.
Det er en jævlig lang vei med bare en støvel.
Men vi må gjøre det før vi mister kreftene.
Fortsett å knekke sifrene, Leaven.
- Jeg greier ikke å tenke lenger. - Klart du kan.
Det er nådegaven din.
Det er ingen gave. Det er bare en hjerne.
La henne sove. Vi har ikke sovet på det faen veit.
Javel. En time.
Hvordan vet du hvor lenge en time er?
En time er så lenge jeg bestemmer.
Hva gjør du?
Vi må ned på bunnen. Det er stille der, og du kan konsentrere deg.
-Vil du bare forlate dem? -De er feller, Leaven.
Vi er nøklene.
Jeg får oss ned dit. Du får tenke oss ut.
Tro på meg. Prøv og se det jeg ser, hvordan hjernen min virker.
Lysglimtet når jeg ser inn i hodet til noen med røntgenøyne.
Jeg så gjennom veggene.
Jeg drømte at jeg var ham ved pulten, hvor han tegnet det hele.
Han kan ikke la deg løse puslespillet, fordi det har en hensikt.
Vi opp fyller den hensikten. Kuben er oss!
Quentin.
Vi passer inn. Som sifre, mann og kvinne. To deler av en ligning.
Jeg fører deg ned, den perfekte nøkkel. Jeg stikker deg inn i låsen.
Nei!
På tide å dra ned, Leaven.
Gå vekk fra henne.
De er spioner, Leaven. Ham, den åndssvake.
Holloway hadde informasjon om familien min utenfor, -
- men hun glapp taket, hva? Hun gikk over streken.
Du slapp henne.
Bare gå, Quentin.
Gi oss støvelen, ditt svin!
Du vil ikke ha støvelen.
Har du lyst til å være med oss, Worth? Ned luken?
Hva faen er det med ham?
Hvordan greide han...
Det er Wren! Det er den gode gamle Wren'ern.
Hvordan kunne...
Vi har gått i sirkler.
Det stemmer ikke.
- Hvor er vi? - Jeg vet ikke!
Hvor er vi?
Finn det ut selv! Du har ikke gjort noenting!
Alt du kan er å frike ut, din morder!
Du hadde nok rett, Worth. Det er ingen vei ut herfra.
Unna meg!
Ble ikke Rennes drept i det rommet?
Hvorfor er det ingenting der?
Det er kanten.
Vi var ikke ved kanten før. Hvor er rommet som drepte Rennes?
Drit og dra!
Å, supert.
Hvilken forskjell gjør det? Vi er døde uansett.
Hør på meg! Det var et rom der før. Vi går ikke i sirkler, men det -
- har rommene gjort!
Naturligvis.
Rommene?
Det forklarer stø yen og ristingen. Vi har byttet hele tiden.
Det er den eneste logiske forklaringen.
-For en idiot jeg er! -Hvor vil du hen, Leaven?
Vent litt.
Tallene er markører, punkter på et kart?
Det stemmer.
Hvordan kartlegger du et punkt som forflytter seg?
Permutasjoner.
Permu-hva-for-noe?
Permutasjoner.
En liste over alle koordinatene s0m r0mmene passerer gjenn0m.
Som et kart som forteller deg hvor rommet begynner, hvor mange -
- ganger det forflytter seg, og hvilken vei det skal.
Tallene forteller deg det?
Jeg vet ikke. Jeg har bare sett på et punkt på kartet, hvilket -
- trolig er utgangsposisjonen.
Alt jeg så var hvordan kuben så ut før den begynte å røre seg.
OK, så flytter den på seg. Hvordan kommer vi ut?
Jeg vet hvor utgangen er.
Hvor?
Ligg unna meg.
Trekk bakover, Quentin.
Jeg vil bare vite det. Vil ikke du?
Husker du det rommet vi gikk gjennom tidligere, det med et -
- koordinat større enn 26?
Hva med det?
Den koordinaten plasserte rommet utenfor kuben.
En bro.
Riktig.
Men bare i utgangsposisjonen.
Hva er det du snakker om?
Rommet begynner som en bro, og deretter beveger den seg gjennom -
- labyrinten, som er der hvor vi kom over den. Men på et eller -
- annet punkt må den vende tilbake til utgangspunktet sitt.
- Så broen er bare en bro. - I en liten stund.
Denne greia er som en enorm kombinasjonslås.
Når rommene er i utgangsposisjon er låsen åpen. Men når de beveger -
- seg ut av posisjon, stenges låsen.
Med denne størrelsen må det ta flere dager for rommene å gå en hel syklus.
Så når åpner den seg?
Ikke.
For å finne originalkoordinatene legges sifrene sammen. For å -
- finne permutasjonene trekkes de fra hverandre.
Jeg har det!
Dette rommet beveger seg til null, en og minus en på X-aksen.
To, fem og minus syv på Y.
Og en, minus en og null på Z!
Og hva betyr det?
Er du dårlig i matte?
OK, jeg trenger romnumrene rundt oss som referansepunkter.
Seks, seks, seks. Åtte, ni, syv. Fire, seks, seks.
Fem, seks, syv. Åtte, ni, åtte. OK?
Ja!
Og fem, fire, fem. Fikk du det?
Seks, fem, seks. Syv, syv, åtte. Fire, seks, to.
Det holder.
X er 17. Y er 25, og Z er 14. Hvilket betyr at dette -
- rommet flytter seg to ganger til før det vender tilbake til starten.
Rekker vi det?
- Kanskje. - Så kom igjen!
Kan du finne ut av fellene i dette systemet?
Gi faen i fellene, la oss komme oss til broen.
Du kastet bort den siste støvelen vår, din jævla idiot.
Rent teknisk kan jeg identifisere fellene.
Teknisk?
Først trodde jeg de ble funnet ved hjelp av primtall. Det stemmer ikke.
De identifiseres av tall som styres av et primtall.
Da så.
Kan du kalkulere med det?
Sifrene er enorme.
Men du klarer det, ikke sant? Det kan hun.
Jeg må kalkulere antallet faktorer i hvert sett.
Kanskje hvis jeg hadde en datamaskin.
- Du trenger ingen datamaskin. - Jo, det gjør jeg!
-Finn ut av det! -Det kan jeg ikke.
Jeg vil faen ikke dø som en rotte i en labyrint!
Hør her. Ingen kan klare å gjøre dette i hodet. Se på tallene.
567, 898, 545. Jeg har ikke en sjanse!
Jeg kan ikke engang begynnelsen på 567! Det er astronomisk!
To.
Astronomisk.
Hva sa du?
Astronomisk.
Før det?
Faktorer.
Hvor mange faktorer, Kazan? Av 567.
To.
Kødder du?
Hvor mange faktorer har 30, Kazan?
Tre.
- Hva med syv? - En. Tyggis.
Jeg har ikke tyggis.
Tyggis.
Du skal få en hel eske med tyggis for hvert svar.
Tyggis kommer i poser.
OK. Vil du ha dem i poser, skal du få dem i poser.
Jeg liker ikke de røde.
- Åtte, ni, åtte. - To.
- Fem, fire, fem. - To.
Han gir oss faktorene.
Astronomisk.
Ikke fortell meg at teletongutten er et geni!
Med disse sifrene, skulle rommet være trygt.
Bare én måte å finne det ut på.
Ikke...!
Trygt.
Kazan! Bravo!
Hva er tallet, kompis? Hei? Se her. Få ham til å gjøre det.
Vi skal finne noen tall nå, Kazan. Vi liker det, ikke sant?
Primtall.
Det stemmer. Kan du gi meg faktoren av seks, fem, seks?
To.
Syv, syv, ni?
To.
Fire, seks, to?
-Tre. -Klar bane.
Fort! Kom igjen! Du også, Worth!
Få med deg den tynne ræva di.
Jeg er ikke ferdig med deg ennå.
Lukk opp den døren, Leaven. Få Einstein til å jobbe med tallene.
- Worth! - Fort!
Fem, seks, tre. Vær så snill, Kazan, fem, seks, tre!
Stakkars jævler, dere er døde!
-To. -Klart.
En.
Felle!
- Sjekk gulvet! - Er han død?
- Ikke helt. - Ikke i nærheten, engang.
Jeg skal ut herfra, Worth, og jeg skal fore deg til en felle på veien.
Hvor er han? Kom hit. Jeg sa kom hit med én gang!!
Fikk deg.
-To. -Klart.
- Fire. - Klart!
Hallo?
Tipper det beviser teorien vår. Tall.
- Fire, to, tre. - Klart.
Kazan!
Hør.
Han har ikke kommet langt.
Jeg skal finne ham.
Hva tror du?
Du har ikke mange liv igjen.
Kazan.
Jeg rørte meg ikke.
Jada, flott. Men du må klatre opp hit, er det greit?
Jeg liker ikke det.
14, 26, 14... Worth! Kom tilbake med én gang!
Fem poser med tyggis.
- 27 poser i alt. - 27 poser. Avtale.
Hør på meg, Worth. Neste gang rommet flytter på seg, er det til broen!
Vi kommer!
Hitover! Fort! Vi har ikke mye tid, kom igjen!
Worth. Worth?
- Håper det er dette. - Det burde det være.
Hvor?
Vel.
Vent litt, vær tålmodig.
Vet dere noe?
Nei?
Dette er det rommet vi begynte i. Jeg hadde rett.
Vi skulle aldri gått videre til å begynne med.
Broen.
Rødt.
Kazan?
Fire, to, fire.
Klart.
Worth?
Gå videre.
Hva er det du gjør? Du kan ikke gi opp nå.
Det er ikke din feil!
Jeg har ikke noe å leve for der ute.
Hva er det der ute?
Grenseløs, menneskelig dårskap.
Det kan jeg leve med.
Neeeii!
Ut gjennom døra, Kazan!
Rødt, Kazan!